Jari Ikäheimonen
Kuluneen kauden menestykset niissä kolmessa suurimmassa – Tiomilassa, Jukolassa ja SM-viestissä – sementoivat
TuMen sillanpääaseman yhtenä maailman johtavista viestisuunnistusseuroista. Kautta 2006 ajatellen puhuvat kaikki
syyt entistä paremman menestyksen puolesta: porukan syömä- ja juomahampaiksi nopeasti kasvavat nuoret
lupaukset ovat kaikki erittäin voimakkaassa kehitysvaiheessa, ja ensi kaudella on lupa odottaa entistä
useammalta latussilta janisozolinsmaisia haamujuoksuja. Kun tämän lisäksi joukkueen pitkäaikainen perusrunko
on ennallaan ja harjoittelee kierosti vähintään entiseen malliin, nostaa ensi kauden viestien odottaminen
veden paatuneimmankin toppahousumiehen kielelle.
Uhoamista ei tarvita, riittää että teemme parhaamme – kaikki
tietävät mihin se riittää!!
Kaudelle 2006 Tumma joukkomme hitsautuu entistä tiiviimmäksi möykyksi: porukka pysyy yllättäen 100% samana
kuin edellisellä kaudella. Ainoat muutokset tapahtuvat seuran toppatakkiosastolla, jossa uudet toimijat ja
vastuujaot pilkkovat kokonaisvastuun raskasta taakkaa pienemmiksi ja helpommin käsiteltäviksi makupaloiksi.
Toimintasuunnitelmassa korostuvat hyväksi havaitut kotileirit, ja ensi kesän Jukolan maantieteellinen
läheisyys käytetään luonnollisesti hyödyksi myös harjoittelussa. Päivittäinen treenitoiminta keskittyy
kolmeen paikkaan: Turun seudulla pyörivät viikoittaiset yhteisharjoitukset sisältäen tietysti jo legendaarisiksi
muodostuneet yötreenit; Helsingin boheemiporukka kokoontuu epäsäännöllisin väliajoin erilaisiin
supertehokkaisiin harjoituksiin milloin mihinkin; ja Riikaan kerääntynyt TuMen ulkomaanosasto hioo
timanttia rauhallisin ranneliikkein, valmistautuen suihkuttamaan Tummaa väriä palkintopallille niin
seuraviesteissä kuin kesän suunnistuksen arvokisoissakin.
Väri on Tumma ja paikka on Keula.